Do sada u Izgubljenima...
Ovo nam je prioritet.
Kako si se ti našla na ostrvu? - Brod nam se nasukao na stene.
Čekaj malo. Šta sad hoćeš?
Hoćeš da uradiš snopove? - Želi da stegneš bambus čvršće.
Kako napreduje? -Napreduje. - Samo ako neko i ovo ne sabotira.
Ljudi stražare na smenu. Niko ne sme ni prići.
Izgledi da brod primeti ovaj splav su nikakvi.
Dobro bi nam došlo nešto za poziv u pomoć. Kao SOS.
Pitaću Saida. Ali i da može to napraviti, nema baterija.
Nisi li rekao da ih ima ona luda Francuskinja?
Ni govora! -Ne tražim da ideš. Ja ću. - Ne. - Samo pokušavamo...
Misliš da bi dala strancu nešto što joj treba za preživljavanje?
Samo mi kaži kako si je našao. - Prenela me je onesvešćenog.
Bio sam dezorjentisan. Ne znam kako da je nađem. - Ili ne želiš?
Imaš njene mape i papire. Mislio si da nešto pokazuju.
Pogrešio sam. - Možda pokazuju gde je ona. - Ne znam šta znače!
Možda je nebuloza poremećenog uma. Tekstovi pesama, jednačine.
Ako je ovo mapa, ona je ovde. Nazvala je to...
Šenon je prevela. Kao neko područje mraka. To biste želeli posetiti?
Nećeš pomoći? - Nisam to rekao. Napraviću ću uređaj...
Hugo, što radiš tamo? - Samo proveravam nešto.
Valjda ne gledaš opet gole ženske. - Razgovarali smo o tome.
Ako želiš da živim ovde, poštuj pravo na privatnost. I ne gledam ih.
Pogledaj se. Subota veče. Odrastao čovek kući gleda TV.
Moraš naći neku zgodnu devojku. - Odmah. - I jedi zdravije. Opet se gojiš.
I tako večeras su izvučeni brojevi:
4, 8, 15, 16, 23 i super broj 42.
Ko god ima ove brojeve, dobio je premiju džek pota. Ili njegov deo.
Tako je, jer ovo je bila 16. nedelja bez dobitnika.
I Z G U B LJ E N I - Epizoda BROJEVI
Budan si? - I ja sam se to pitao.
Francuskinja je ovo napisala? - Ponoć je. Šta želiš?
Ništa. Nisam mogao spavati. Probudila mi se znatiželja.
Ti i Šenon ste probali provaliti u ovo. Zanima me jeste li.
Šta? - Ne znam. Recimo ove brojeve.
Znaš li šta znače?
Mislio sam da su kordinate.
Ali kad si je prvi put pronašao,
rekao si da si našao kabal na obali. Pratio si ga do nje.
Ne, do zamke. - Ali njezino je skrovište blizu?
Zašto te ona iznenada zanima? - Ne zanima me. Samo razgovaramo.
Izvini ako nije dobro vreme. Laku noć.
Da, ti. - Odakle ti dobitni brojevi? Znače li nešto?
Samo su mi tako došli.
Predstavi svoju porodicu. - U redu.
Ova sramežljiva lepotica je moja majka Karmen. Dođi.
A ovo je moj brat Diego i njegova žena Lisa. - Bogati smo!
Baš lepo. Ignorišite ga. On je idiot.
Ovoga morate upoznati. Najbolji tip koga znam. Moj deda Tito.
Imao je tri posla... Koliko ono? -52 g. - 52 godine! Ima 70 g.
I odmorio se jedino kad su mu ugradili pejsmejker.
Ovim novcem prvo ću mu omogućiti zasluženi odmor.
To mi je najbitnije. Pomoći ljudima do kojih mi je stalo.
Jer sam porodici zadao mnogo problema i ovako se mogu iskupiti.
Možda kupim mami novu kuću. A kad se deda vrati sa krstarenja,
moći ćemo raditi ono što smo oduvek želeli.
Deda?
Hej, čoveče? - Šta je? Ništa ne radim. - Molim?
Molim? - Samo sam rekao dobro jutro. - A, u redu.
Izvini, samo sam... - Ideš negde? - Ja? Ne.
Samo da prošetam. Da nađem novo mesto za ribolov.
Idem i ja. - Ne moraš. - Dobro bi mi došao otvoreni prostor.
Sada bih stvarno hteo biti sam. - U redu.
Debeo sam, i lako dehidriram.
U redu.
Kler, imaš vremena? - Svakako. - Da li bi mi pomogla oko projekta?
Ja? - Da. Pravim nešto i treba mi pomoć. - Jedva idem.
Možeš držati testeru? - Mogu. - Pomerati ruku napred nazad?
Možda. - Savršeno. Dođi.
U redu.
Šta tačno pravimo?
Gde je?
Šta? - Mapa. Rekao sam da ti neće pomoći. - Nemam mapu.
Još je gore što nisi to uradio sam. Poslao si Harlija.
Molim? - Bio mi je sinoć u šatoru. Ispitivao me o Francuskinji.
O brojevima koje je pisala, kako sam je pronašao.
Ništa ne znaš o tome, zar ne?
Jesi li vidio Harlija? - Pre nekoliko sati.
Išao je u šetnju. Ponašao se kao ludak.
Bože, ide u poteru za njom.
Kad ćeš se vratiti? - Ako ga stignemo, pre mraka. Zašto?
Brineš se za mene? - Šta ako se brinem?
Saide! Spreman?
Biću dobro.
Utišaj tu buku! - Izvini.
Kuda me vodiš? Znaš da ne volim iznenađenja. - Ovo će ti se svideti.
Posle svega sa dedom...
Na sahrani je oca Aguilara pogodio grom. Čudna oluja.
Dijego se vratio kući pošto ga je Lisa ostavila zbog konobarice.
Ne spominji mi tu kurvetinu! - Zaslužila si nešto dobro.
Otkako sam dobio na lotou, prati me samo nesreća.
Kao da je novac proklet. Jao!
Bogohuliš. Znaš da smo katolici, i ne verujemo u kletve.
Samo razgovaram!
Skoro smo stigli. Stavi ovo.
Zašto moram nositi ovo? - Daj mi ruku. Pazi. - Ne, ti pazi.
Silaziš. - Ništa ne vidim.
Sad skini povez i pogledaj novu kuću iz snova. - Jao, članak!
Rekao sam da skineš povez. - Zašto si mi ga uopšte stavio?
Oseća li se to dim? - Sranje!
Moram nazvati hitnu pomoć. - Reci da sam slomila članak.
Baci telefon i odmakni se od vozila. - Ne, ne. Zovem zbog kuće, grešite.
Ne postoje kletve?
Imaš pravo ćutati. Sve što kažeš može biti dokaz na sudu.
Hej! Francuski komadu!
Mislim da ćeš biti srećan. Sve su ti akcije skočile.
Ulaganja u pomorandže vrede više posle oluja na Floridi.
I sad si većinski vlasnik fabrike kutija u Tustinu.
Fabrika kutija? - Da, prave kutije. Unosan posao.
Svima trebaju kutije. Tvoja fabrika čarapa u Kanadi...
Vlasnik sam i toga? - Više nisi. Prošli mesec je izgorela.
Svakako. - Možda si čitao o tome. Poginulo je više od 80 ljudi.
Ali dobro je da smo je preosigurali. Dobićeš brdo love.
Dodaj sočnu nagodbu sa policijom zbog neopravdanog hapšenja,
i za nekoliko meseci udvostručićeš svoju vrednost.
Ne znam zašto je policija mislila da si diler. - Nesreća.
Nisi prvi dobitnik na lutriji koji misli da mu je novac doneo probleme.
Sve ti je u glavi. - Ne veruješ u kletvu?
Knjigovođa sam, i verujem u brojeve. Odakle ti uopšte? - Zašto?
Dobitni brojevi. To su nečiji rođendani? Telefonski broj?
Ne, to je nešto što sam...
Šta?
Tako je. Nije bitan novac nego brojevi. Brojevi su ukleti.
Ne gledaj me tako. Nisam lud.
Slušaj šta govoriš. Brojevi su ukleti? Znaš da ne postoje...
Možeš li udarati jače?
Izvini, gradnja splava ti smeta? - Trenutno da.
Zašto ne pomažeš? - Pomažem, maleni. Pazim na palikuće.
Volt ima pravo. Mogao bi pomoći jer si već kupio kartu.
Jesi li vezao kao što sam rekao? Jer da jesi, još bi držalo.
Nikad više neće razgovarati sa mnom. - Samo mu treba vremena.
Osramotila sam ga.
Misliš da će otploviti sa njima?
Ne znam.
Ne pomeraj se!
Hej, šta vi... - Ne miči se! Stojiš na okidaču.
Pomeriš li se, oslobodiće se ono.
Čoveče.
Moramo nečim zameniti njegovu težinu. - Njegovu težinu? Kako?
Ne miči se. - Svi se smirite. - Mogu ispustiti kabal?
Možda pronađem stenu. - Ispuštam kabal. - Ne!
Mogu uspeti. - Ne miči se. - Mogu se pomeriti. Brz sam.
Ne miči se. - Ne, čekaj. - Harli, nemoj...
Šta je tebi, dođavola?! - Ništa.
Šta radiš tu? - Došao sam po bateriju.
Ozbiljno, šta se dešava? - Ništa. Idete?
Svi želite ići? U redu. Možda vas ja trebam voditi. - Sjajna zamisao.
Ime mu je Leni ili Leonard. - Ali ne znate mu prezime.
Treba mi na 5 minuta. - Bez prezimena ga ne mogu potražiti.
Koliko Leonarda imate? Tip je oduvek ovde. Poznaje me.
Dosijei su lični. Svi posetioci... - Čoveče!
Ne radi to sada! Ostavi to za drugi put.
Treba mi samo na 5 minuta. - Hugo? - Zdravo, doktore.
Drago mi je što te vidim. Zašto si se vratio?
Ne sećam se da ste ti i Leonard bili bliski. - Družili smo se.
Ostavljam vas same. Srećno, Hugo.
Leni, sećaš me se?
Hugo.
Harli.
Bio sam u blizini i...
Moram znati šta znače brojevi.
4, 8, 15, 16, 23, 42. 4, 8, 15, 16, 23, 42.
Daj, Leni, reci mi nešto. Bilo šta. Odakle ti brojevi?
Zato si tu? Zbog brojeva? Da li su ti nešto uradili?
Jer mislim da su meni nešto uradili. Ukleli su me.
Čine zlo svima oko mene. Kad kažem da sam uzrok tome,
svi me gledaju kao da sam lud.
Ali ja znam. Otkako sam tim brojevima dobio na lotu...
Igrao si te brojeve na lotou?
Da. - Nisi smeo. Otvorio si kutiju!
Šta sam? - Nisi smeo upotrebiti brojeve! - Zašto? - Ne prestaje!
Moraš pobeći od tih brojeva! - Smiri se. - Jesi li me čuo?!
Ne shvataš? Moraš pobeći od njih, inače neće prestati.
Pokušaj se smiriti. - Trebaju mi odgovori. - Morate se skloniti.
Odakle ti brojevi?! - Sam Tomej ih je čuo. - Ko je Sam Tomej?
Čuo ih je u Kalgariju. - Šta je to? - Grad u kojem smo radili.
Gde? - U Australiji. O, Bože!
Ovde ide ispod zemlje. To je problem.
Trebali biste videti ovo.
Opa!
Nisi spominjao most. - Nikad nisam ovo video.
Ovo nije napravila sama. - Njena ekipa je mogla. - Ili Itanova.
Šta radiš? - Smirite se. Proveriću. Ostanite tu. - Vraćaj se!
Smirite se.
Čarli!
Ako on to može...
Čarli!
Dobro si?
Dobro sam! - Ostanite tamo. Naći ćemo put okolo i doći do vas.
Nabijem ti! Ostanite vi. Tamo je staza. Čarli i ja možemo...
Začepi i slušaj Džeka! Rekao je da čekamo. Ponašaš se kao ludak!
Da ovo nije Bogu iza nogu, rekla bih da si se izgubio.
Je li ovo kuća Sama Tomeja? - Jeste. Ja sam mu žena.
Je li tu? Razgovarao bih sa njim. - I ja. Ali već je 4 g. mrtav.
Radio je sa mojim poznanikom Leonardom Simsom. - Tako je.
U mornarici SAD-a. Leonard je još u službi?
U penziji je.
Rekao mi je da je Sam nešto čuo.
Govoriš o brojevima. - Da. Brojevi. Tačno. Znate li nešta o njima?
Radili su u prislušnoj stanici, pratili su poruke na dugim talasima.
Dosadan posao. Sam ga nije voleo. Samo su slušali šumove.
A onda, pre 16 g., nešto su čuli. Kroz šum se probio glas.
Ponavljao je te brojeve.
Nekoliko dana posle bili smo na sajmu u Kalgariju.
Tip je imao sud velik kao konj. Do vrha punu zrnaca graška.
Davao je 50.000 svakome ko pogodi koliko zrna ima.
Samo se poslužio brojevima. - Da, rezultat je bio tačan u zrno.
Tip je isti štos prodavao 40 g., i niko nikada nije bio ni blizu.
I dobili smo novac. Na putu kući, kamionetu iz suprotnog smera
pukla je guma i udario je dirkno u nas. Ostala sam bez noge.
A Sam? - Nije ni ogreben. Većina bi se smatrala srećnima, ali ne i on.
Posle toga više nije bio isti. Počeo je zapisivati
sve grozote koje su se desile ljudima oko nas.
Verovao je da su razlog tome brojevi. Preselili smo se ovamo
u nadi da će prestati. - I je li? Otkrio je kako? - Jeste.
Stavio je sačmaricu u usta i povukao okidač.
Šta tražite, g. Rejes?
Ja sam upotrebio brojeve.
Dobio sam na lotu.
Mislim da me prati ista kletva.
Nema kletve. - Ali rekli ste mi...
Mislite da bih još imala nogu da Sam nije pogodio broj zrna?
Da ne bi bilo poplava, požara, da ljudi ne bi umirali?
Da.- Svako je kovač svoje sreće. Ne krivite brojeve.
Tražite opravdanje kojeg nema.
To je zamka, zar ne? Za hvatanje životinja?
Dodaj mi onu posudu.
Što je ovo? - Lepak. - Odakle vam?
Napravio sam ga od životinjskog sala. - Napravili ste lepak?
Trebalobi da imate emisiju o uređivanje kuće. - Ne bih rekao.
Hvala. Na ovome. Što mogu nešto raditi.
Umorila sam se pokušavajući se setiti šta mi se dogodilo.
Kako tvoje pamćenje?
Sećam se delića. Ništa nema smisla.
Možda mogu pomoći. Znam spajiti deliće.
Šta? -Ovo područje mi je poznato. Blizu smo.
Kako znaš? Mislio sam da živi ispod zemlje.
Džek!
Koji je to đavo bio?
Pakleno osiguranje. Neko zapne za žicu i sve ide u vazduh.
Ovde nema ničega. - Ni baterija? - Ničega.
Ne shvatam.
Znala je. Da ću se vratiti i dovesti druge.
Preselila se, postavila zamku i otišla dalje. - Gde?
Džek! Saide! - Znamo li kuda idemo?
Eksplozija se čula odande. Bar tako mislim. - Ne znaš.
Šta hoćeš od mene? - Hoću znati šta ovde radimo.
Nemoj reći da je zbog baterija. U jednom trenutku si bezbrižni Harli.
U drugom ludi vojnik. To nisi ti. - Ne poznaješ me.
Nisi mi rekao ništa o sebi. - Svi imamo lične stvari.
Ne menjaj temu. Izgubljeni smo. Džek i Said su možda povređeni,
ili u komadima. Zato što se ti ponašaš kao ludak.
Nisam lud! Imam razloge za sve. - Mislim da imam pravo znati.
U redu. Zanima te? - Da.
Pre godinu dana...
Neko puca na nas?
Ti si sigurno francuski komad. - Ko si ti? - Harli.
Said, tip koga si mučlla... - Bio si u avionu.
Došao sam otkriti... Samo polako.
Vadim tvoje beleške.
Zašto si napisala ovo? Šta ovi brojevi znače?
Ne znam.
Šta?
Ne znaš?!
Ono u šumi možda je čudovište.
Možda gnevna žirafa. Ne znam.
Niko nas ne traži. To je čudno, ali prihvatm.
Učestvujem u svemu. Dobri, zabavni Harli.
Znaš šta? Sad želim odgovore!
Naš brod čuo je poruku, glas koji ponavlja brojeve.
Promijenili smo kurs da provrimo. Nakon brodoloma,
ekipa je nastavila tražiti izvor. Prošle su nedelje
dok nismo našli antenu. - Na ostrvu je antena? - Kod crne stene.
Neki su tražili smisao brojeva dok smo čekali spas.
Ali onda je došla bolest. Kad je moja ekipa pomrla,
otišla sam i promenila poruku. - Poziv upomoć koji smo čuli.
Jesi li otkrila šta o brojevima? Znaš otkud im moć? - Moć?
Donose zlo svima. Ukleti su. Znaš to, zar ne?
Brojevi.
Brojevi su me doveli ovamo. Čini mi se da su i tebe.
Otada sam izgubila sve do čega mi je bilo stalo.
Valjda imaš pravo. Sigurno su ukleti.
Hvala ti!
Hvala!
Nemaš pojma koliko sam čekao da se neko složi sa mnom.
Hvala ti! Bože, hvala! Najlepše ti hvala!
Moramo pronaći Harlija i Čarlija, i otići iz ove šume.
Ne volim što odlazimo praznih ruku.
Neko je pucao na Harlija i mene! Tražili smo vas...
Gde je Harli? - Ne znam. Bio je iza mene. I onda više ga nije bilo.
Idem ga pronaći. - Ne, idemo svi. - Kuda idete?
Šta ti se dogodilo?!
Treba ti baterija?
Pozdravlja te.
Smislila si ime? Za dete.
Nisam razmišljala o tome.
Htela sam ga dati na usvajanje.
To je bila teška odluka. - Jeste.
Sad nije bitno.
Danas mi je rođendan.
Zašto nikome nisi rekla? - Trudna sam, neudata, na izgubljenom ostrvu.
Nije bitno što mi je rođendan.
Valjda. Bar će vam biti blizu. Tebi i detetu. To je sreća.
Misliš? - Da.
Veruješ li u sreću?
Verujem u mnogo toga.
To bi bilo to.
U redu, predajem se. Šta je to?
To je kolevka. - Sretan ti rođendan, Kler.
Hvala ti.
Znam da je hrane malo, ali kuvati majcu? - Kad nađeš veš mašinu, javi.
U šumi, pre nego što smo postali mete, hteo si mi reći o sebi.
Mislim da sam ja kriv za pad aviona. - Ne budi glup. Kako?
Pre ovoga, oko mene su se dešavale loše stvari. - Kao nesreće?
To bi bio blagi opis.
Loše stvari se događaju. Avioni padaju, ljudi umiru.
Dopusti da završim. - Misliš da jedini imaš problema?
Znaš šta sam ja radio kad je avion pao? Šmrkao sam heroin u klonji.
Nisam mogao ni leteti bez toga. I ti si za to kriv?
Onda? - Zašto?
Rekao sam ti najveću tajnu svog života. Možda bi uzvratio.
U redu.
Kod kuće sam težak 156 miliona dolara.
Dobro. Ne moraš reći. - Čoveče! - Otvorim dušu, a dobijem viceve!
4, 8, 15, 16, 23, 42.
Obrada prevoda: STEKI